![Gloryhammer - Legends from Beyond the Galactic](https://www.heavymetal.dk/sites/default/files/styles/review/public/gloryhammer.jpg?itok=BUO-Fb58)
Penis Power!
Powermetal er en sjov størrelse. Det er en genre, der enten skal tages meget alvorligt eller med et gran salt. Visse bands mener, de er sande virtuoser og musikalske guder, der slet ikke kan se det sjove i puddelkrøller og nervøs velour, mens andre er helt med på, at det bare er noget, vi leger.
Gloryhammer, som måske – måske ikke – er en penisreference, bliver bestyret af Christopher Bowes, der også er kendt som vores allesammens metal-piratkaptajn fra Alestorm. Den muntre (læs: fordrukne) skotte er ikke bleg for at tage stygt pis på alt og alle, og derfor skal man tage Gloryhammer præcis ligeså seriøst som Alestorm – dvs. slet ikke.
Tror du, det er for sjov, at vi er for sjov?!
Legends from Behond the Galactic Terrorvortex er tredje kapitel i bandets fiktive fabel, og man følger de fem helte Angus McFife XIII, The Hootsman, Ralathor, Ser Proletius og Zargothrax og deres vanvittige eskapader igennem fjerne galakser. Selve fortællingen virker til at være inspireret af gammel og overdrevent science fantasy som Jens Lyn og HeMan. Vi lærer, at galaksen Terrorvortex er et farligt sted med rumpirater, enhjørninger og onde rum-troldmænd, der vil gøre alt, hvad der står i deres magt for at stoppe vores helte fra at redde alle de gode væsner. Rent musikalsk er vi ude i et grænseland mellem Rhapsody of Fire, Turisas og Dragonforce, hvilket umiddelbart lyder som alt, alt for meget. Men for pokker, det virker sgu! Jeg ved ikke, om det er den ironiske distance, det musikalske eller produktionen, men jeg må erkende, at jeg virkeligt godt kan lide Gloryhammer. Når jeg anmelder powermetal, skælder jeg tit diverse bands ud for at virke decideret identitetsløse, men Gloryhammer, trods alt deres lalleri, formår at lyde tilpas unikke. Måske er det Thomas Winklers, undskyld, Angus McFife XIIIs vokal, der minder om legendariske Fabio Lione. Måske er det Christopher Bowes aka Zargothraxs vanvittige og totalt overdrevne keyboardspil – det er ikke til at sige, men det virker. På mange måder så er Legends from Beyond the Galactic Terrorvortex det album, jeg ville ønske, Rhapsody havde skrevet i stedet for de sidste mange bovlamme udgivelser, de har lavet lige siden Dawn of Victory
Men til trods for, at det er tydeligt, at bandet morer sig, så skal man ikke kimse af de musikanter, som hiver og flår i diverse instrumenter. For nok er det fjollet, men det ændrer ikke på, at de spiller knivskarpt, og produktionen er mesterlig. Og så skal det medlem, der har skrevet sætningen ”Have you ever killed a goblin on the moon?” da have en eller anden form for hæderspris, da det er noget af det dummeste/sjoveste, jeg længe har hørt i en metalsang!
Jeg overgiver mig, så giv mig da den kappe!
Jeg må krybe til korset og erkende, at jeg elsker Gloryhammer! Det er lige dele storslået og komplet useriøst, præcis som god powermetal skal være! Og så har jeg simpelthen ikke nok adjektiver til at prise Bowers keyboardspil, for det er nok den ægte drivkraft bag dette vanvidsværk. Jeg må indrømme at jeg ikke er synsk, for jeg havde på ingen måde regnet med, at en power-plade, der er så skabagtig som denne, ville kunne slå benene væk under mig, men det er tilladt at blive overrasket samt klogere! Så ergo er der ikke meget andet end at sy mig en kappe af velour og afvente et besøg af Gloryhammer!