![Thought Chamber - Angular Perceptions](https://www.heavymetal.dk/sites/default/files/styles/review/public/2463.jpg?itok=fokf0VYc)
Thought Chamber spiller progressiv metal af den type, der på eklektisk vis inkorporerer elementer af jazz, funk, rock, folk, symfonisk musik mm. i de komplekse sangstrukturer. Især funk er en vigtig bestanddel af musikken; ikke således at det hele lyder som disco, men på den måde, at numrene har mange groovy passager, hvor musikerne oplagt lægger vægt på at få de tekniske riffs og rytmer til at swinge.
Bandet har fået Ted Leonard fra Enchant med som forsanger, og det er faktisk den største svaghed ved "Angular Perceptions". Leonard har aldrig været nogen teknisk fremragende sanger, men han er trods alt blevet bedre med årene, og hans lidt naive, drømmende stemme har altid været en væsentlig del af Enchants lyd. På "Angular Perceptions" synger han ind imellem så falsk, at man slet ikke forstår, hvordan resten af bandet har kunnet acceptere det – især når han færdes i det høje leje, er det slemt (lyt f.eks. til "Balance of One"), men hans forsiringer er generelt også enormt upræcise. Selv om Leonard ikke synger lige grelt hele tiden, er hans stemme ikke særlig velvalgt til musikkens stemning. Thought Chamber burde have haft fat i en sanger fra samme tradition som Russell Allen og Jorn Lande, en James LaBrie eller en anden sanger med mere pondus i stemmen – det ville have passet bedre til musikkens energi.
Musikerne er i øvrigt dygtige, og de instrumentale passager, f.eks. de gode instrumentalnumre "Mr. Qwinkle’s Therapy" og "Accidently on Purpose", gør, at albummet ikke helt er penge ud af vinduet. Dog undres jeg over den underligt grimme klang, guitarist Michael Harris somme tider vælger at spille med (lyt f.eks. til soloen i "Silent Shore").
Ifølge Michael Harris, der også er bandets musikalske primus motor, er de funkpåvirkede elementer noget særligt originalt ved Thought Chamber i forhold til andre bands i denne genre. Hvor han har befundet sig de sidste 15 år, ved jeg ikke, men jeg vil vove den påstand, at funk muligvis er den genre, der oftest har været flirtet med inden for progressiv metal og metal i al almindelighed. Jeg nævner i flæng: Dream Theaters "Take the Time", Sieges Evens albums "Sophisticated" og "Uneven", Pain of Salvations "Entropia", "Rope Ends" fra "Remedy Lane"-albummet, Liquid Tension Experiment, Platypus, Steve Vai, Mr. Bungle, Spock's Beard, lidt uden for den progressive lejr bands som Infectious Grooves, Fishbone, 24-7-Spyz, Faith No More osv., osv. Selv lige nu er der ingen mangel på progressiv funky fusionsmetal – lyt bare til To-Mera's "Transcendental" eller Pain of Salvations seneste opus, “Scarsick". Så…
Thought Chamber virker på mig lidt som en ellers ulasteligt klædt herre, der har fået slipset uden på flippen i den ene side. Kikset på en måde, der sagtens kunne have været undgået. Musikken rummer mange gode ideer, men er efter min mening ikke markant nok til at opveje de irritationsmomenter, som især vokalen skaber.
Kommentarer (3)
Mads Jeppsen
Anmelder
Indlæg: 49
.
.
SRFM
Tidligere anmelder
Indlæg: 58
Godt ord igen - jeg modererer
Godt ord igen - jeg modererer min udtalelse: Selvfølgelig har Ted Leonard lavet gode præstationer i tidens løb. Han har en behagelig stemme, og som jeg også skriver, er han blevet teknisk bedre med årene. På de seneste 3-4 Enchant-skiver (har aldrig fået lyttet ordentligt på "Break", hvilket jeg ved, er en stor fejl) synger han fint, og som sagt passer hans stemme godt til Enchant. Men på en ældre plade som "Wounded" (som jeg i øvrigt elsker, hvad det musikalske angår) har han mange små kiks, når han skal lave forsiringer. På den baggrund står han ikke for mig som en ubetinget teknisk fremragende sanger, men han har bestemt lavet gode ting. Det er da også min vanlige glæde over hans vokal, der får mig til at være ekstra hård, når han som her efter min mening ikke gør sig ordentligt umage. Men ja, hver sin smag!
UMUR
Indlæg: 93
Jeg startede med, at synes,
Jeg startede med, at synes, at "Angular Perceptions" var en ret standard prog rock/metal skive, der egentligt ikke sagde mig det helt store, men efter at være vendt tilbage til albummet og lyttet igen efter en del år, så er det vokset på mig. Leonard har aldrig sunget bedre end han gør i Thought Chamber, og der er masser af gode melodier, og fremragende instrumentale præstationer spredt udover albummet.