![Konvent - Foto: Peter Troest - troest.nu](https://www.heavymetal.dk/sites/default/files/styles/story/public/konvent_0.jpg?itok=pjmjJuB9)
Konvent - Foto: Peter Troest - troest.nu
Lørdag aften var der lagt op til fest i Pumpehuset i København, da Konvent som hovednavn skulle spille show nummer to på deres nyligt påbegyndte turné. Med sig havde de taget tre andre talentfulde danske navne: Katla, Eyes og Morild. Ved første øjekast var plakaten en noget blandet landhandel, hvilket til tider kan være lidt af en lyseslukker, når nu man er kommet for at se ét bestemt band, som spiller én bestemt genre. Der blev dog ikke slukket mange lys denne aften, da samtlige bands valgte at vise sig fra deres bedste side og leverede en helt igennem stærk og vedkommende indsats.
Katla
Første band på scenen var københavnske Katla. I bedste rocktriostil indtog de scenen med guitar, bas og trommer, og så var det ellers derudad. Katla spiller en svedig omgang sludge-/doommetal med en fantastisk energi, der, i takt med at temperaturen i den store sal steg, også bredte sig til publikum. Desværre var Katla ramt af den knap så flatterende opvarmningslyd, der desværre ofte rammer de bands, der åbner festen. Ikke fordi man ikke kunne høre, hvad de forskellige instrumenter spillede hver især, men det var for lavt og uden ordentlig bund i det samlede lydbillede. Men hvad man mister på gyngerne, vinder man igen på karrusellen. Katla vandt ikke alene over den noget skrabede lyd, de vandt også publikum. Med en jovial tilgang til Pumpehusets gæster mellem numrene og en kompromisløs levering af deres tunge sludge/doom skød Katla festen i gang med manér.
Sætliste:
- Warmongering Luciferians
- Warcries
- Satan
- Man Slayer
- Dragonlord
Eyes
Næste band på scenen var Eyes, der med deres metalliske og formørkede hardcore var klar til at byde publikum op til dans. Desværre var publikum ikke rigtig til dans denne aften, selvom forsanger, Victor Kaas, gjorde sit absolut bedste for at sætte gang i publikum. Det blev dog bedre, efterhånden som koncerten skred frem, og da han uden tøven sprang ned blandt publikum for at vise vejen til en ordentlig moshpit, var der ikke et øje tørt hos undertegnede. En fed og alt for lidt brugt publikumsstarter. Desværre var Eyes også ramt af den lidt flade opvarmningslyd, der ramte Katla. Men som tilfældet var for Katla, så formåede Eyes at vinde publikum og leverede en stærk og energisk koncert. Som band spillede de virkelig fedt, og Eyes er helt sikkert et navn, der har fremtiden for sig og uden tvivl nok skal gøre sig bemærket fremadrettet.
Sætliste:
- Verge
- Distance
- Figures
- Float
- Husk
- Silhouettes
- Transcending
- Underperformer
- Them
- Constant
Morild
Så var det blevet Morilds tur til at gå på scenen, og det skal jeg hilse at sige, at de gjorde. Både i mandtal, men så sandelig også musikalsk og visuelt. Med fluorescerende maling i ansigt, på arme og tøj tog Morild publikum med på en kontrastfuld rejse, hvor det atmosfærisk svævende mødte det kaotiske og altødelæggende. Netop disse skarpe kontraster skabte en virkelig fed dynamik i musikken, og det blev på intet tidspunkt kedeligt eller uvedkommende. Morild havde, modsat Katla og Eyes, fået skruet helt op for lyden, hvilket virkelig kunne mærkes. Ørepropperne vibrerede, ligesom man for alvor kunne mærke bassen i og på kroppen. En totaloplevelse både visuelt og auditivt.
Sætliste:
- Så kom mørket og tog mig på ordet
- En sort sky af minder
- I afgørende stunder
- Frosset fast til mit indre
- III
Konvent
Så var det endelig blevet tid til aftenens hovednavn, Konvent. Selvom vi som publikum var blevet forkælet med tre stærke opvarmningsnavne, så var der ingen tvivl om, hvilket band folk havde glædet sig mest til at se. Allerede da Morild var ved at pakke sammen efter deres show, var der trængsel og kamp om de forreste pladser. Da scenen var klar til Konvent, blev lyset i salen langsomt slukket, og de fire sortklædte kvinder gik på scenen til tonerne af radioens pigekor, der sang “Solen er så rød, mor”. En fantastisk og kontrastfyldt intro. Et hurtigt “Vi er Konvent”, og så brød helvede ellers løs. I en klassisk opstilling med guitar og bas i hver sin side, trommerne bagerst midt for og sangerinden, Rikke Emilie List, helt i front, smadrede Konvent Pumpehusets store sal med første nummer “Puritan Masochism”. Herfra var der ingen tvivl: Konvent har international klasse. Med ufattelig stor overbevisning spillede pigerne sig mere og mere ind i publikum, der taktfast vuggede frem og tilbage med overkrop og hoveder. Et fantastisk syn. Modsat de tre foregående bands var Konvent blevet begavet med supergod lyd, hvor alt fra scenen gik krystalklart igennem til salen. Som tilfældet er på bandets debutalbum, Puritan Masochism, så var der heller ikke noget overflødigt halløj i deres liveoptræden. Albummet blev spillet fra start til slut, hvilket fungerede supergodt. Halvejs i showet fik Konvent besøg på scenen af Tue Krebs Roikjer (Morild), og sammen fik de growlet og skreget sig igennem sangen “Waste”. Virkelig fed gæsteoptræden. Der blev nærmest ikke sagt noget til publikum undervejs, hvilket fungerede rigtig godt og var med til at underbygge den uhyggelige og dystre stemning, der er en af de største kvaliteter hos Konvent. En kongeoplevelse fra Danmarks nye doomdronninger.
Sætliste:
- Puritan Masochism
- The Eye
- Trust
- World of Gone
- Bridge
- Waste (Feat. Tue Krebs Roikjer)
- Idle Hands
- Ropes pt. I
- Ropes pt. II
- Squares
Foto: Peter Troest - troest.nu